Egyházunk egy-két hete
Emléket állítottak az egykori felügyelõnek
![]() |
FOTÓ: NÉMETH TIBOR |
Ihász Lajos, aki egyébként felesége, Jókai Etelka révén rokonságban állt a nagy íróval, Jókai Mórral, Hathalom földbirtokosaként állt a bakonytamási gyülekezet élén. Ez a kicsiny település ugyanis Bakonytamási filiája volt, ma közigazgatásilag hozzá tartozik. (Egyébiránt a gyülekezet több felügyelõje is az Ihász családból került ki.)
Az egykori földbirtokos felügyelõ családi kriptája Hathalomban az évtizedek során méltatlan állapotba jutott, ezért a leszármazottak úgy döntöttek, hogy a nyár folyamán felújítják a síremléket, a bakonytamási templomban pedig emléktáblát készítenek neves elõdjüknek. Az emléktábla elkészítését a Nyugati (Dunántúli) Egyházkerület hat egyházmegyéjébõl négy anyagilag is támogatta.
A kegyeletes megemlékezés a Hathalom temetõjében álló családi kriptánál kezdõdött, ahol elõször Ördög Róbert olvasta fel erre az alkalomra írt versét, majd Ittzés János rövid áhítat végén megáldotta a frissen felújított síremléket. Ezután a leszármazottak, az önkormányzat és Ihász Lajos mai tisztelõi helyezték el az emlékezés koszorúit.
A temetõbõl a gyülekezet autókkal indult tovább Bakonytamásiba, ahol a templomban istentisztelettel folytatódott az esemény. Az oltári szolgálatot Ittzés János mellett Polgárdi Sándor, a Veszprémi Egyházmegye esperese és Szakos Csaba helyi lelkész végezte. Az igehirdetésre készülve a gyülekezet azt az éneket énekelte, amelyet Gyurátz Ferenc püspök világi elnöktársának, Ihász Lajosnak a temetésére írt.
Ittzés János Zsid 13,7–8 alapján prédikálva kiemelte, hogy milyen nagy szerepet játszott Ihász Lajos a kõszegi leánynevelõ intézet létrehozásában és megerõsítésében. Méltatta az egykori kerületi felügyelõ Isten- és egyházszeretetét. „Élete olyan példa volt, amelyet magunkkal vihetünk a hétköznapokba is” – hangsúlyozta a püspök. Az igehirdetés után Ittzés János leleplezte és megáldotta a templom falán elhelyezett emléktáblát, majd többen megkoszorúzták.
Az istentisztelet utáni közgyûlésen elsõként a Jókai–Ihász család nevében Jókai Károly mondott köszönetet mindazoknak, akiknek a fáradozása és anyagi tehervállalása lehetõvé tette a megemlékezés létrejöttét. Ezután Németh Tibor, a gyülekezet egyik tagja méltatta Ihász Lajos munkásságát, középpontba helyezve azt a kilenc évet, amelyet a Dunántúli Evangélikus Egyházkerület élén töltött el (1899–1908). Ihász Lajos nemcsak áldozatos munkása volt szeretett kerületének – mondotta –, hanem bõkezû mecénása is, aki az evangélikuson kívül a református egyháznak is bõségesen adott javaiból egyházi célokra. Végrendeletében is nagy vagyont hagyott az egyházkerületre. A Jókai Alapítvány nevében Bereczky Zoltán református lelkész, az alapítvány elnöke szólt az egybegyûltekhez.
A közgyûlés után a helyi kultúrotthonban szerény szeretetvendégséggel zárult a megemlékezõ alkalom.
Kiss Miklós