Kultúrkörök
Hatvanesztendős az Uránia Csillagvizsgáló
![]() |
Az Uránia Bemutató Csillagvizsgáló 1947-ben a Magyar Csillagászati Egyesület (MCSE) klubéletének, a hazai amatőrcsillagász-mozgalom irányításának, a távcsöves bemutatásoknak és a csillagászati előadásoknak, továbbá a távcsövekkel kapcsolatos műhelymunkának a központjaként nyílt meg. Az intézmény a Gellért-hegy oldalában, a Tabán határában álló épületben kapott helyet. Neve az 1800-as években elpusztult valamikori Gellért-hegyi csillagvizsgálóra utal.
Az MCSE vezetősége eredetileg egy, a Nap-hegyen, a Czakó utcában található romos iskolaépületet szemelt ki, ezt azonban nem sikerült megszereznie. A végleges helyszínt, a Sánc utca 3/b alatti telket és a rajta álló, a második világháború során gazdátlanná vált villaépületet végül Ortutay Gyula vallás- és közoktatásügyi miniszter segítségével jelölték ki. A minisztérium a sváb-hegyi állami csillagvizsgáló intézet használatába adta az épület helyiségeit, hogy az egyesülettel közösen bemutató csillagvizsgáló céljaira használja őket; az intézet pedig átadta a felesleges és használaton kívüli műszereit, valamint könyvtára másodpéldányainak egy részét az egyesületnek. Mivel azonban az állami csillagvizsgálónak nem állt módjában bemutatókat szervezni és a műszereket karbantartani, az MCSE-re bízta a bemutató csillagvizsgáló vezetését, és a minisztérium által átadott helyiségeket az egyesület rendelkezésére bocsátotta.
A csillagvizsgáló avatására az 1947. szeptember 22-i sajtóbemutatón, valamint a szeptember 23-án az intézményben megrendezett MCSE-közgyűlésen került sor. Az obszervatóriumban két nagyobb távcső teljesített szolgálatot. Az egyik a húsz centiméteres Heyde, amely jelenleg is az Uránia fő műszere; ezt eredetileg a felvidéki Ógyallán működő állami csillagvizsgálóban, a Magyar Királyi Konkoly-alapítványú Astrophysikai Observatoriumban állították fel 1908-ban. A másik a tizenkilenc centiméteres Plössl-távcső, mely 1845-ben készült; ez utóbbi eredetileg az 1848–49-es szabadságharc után meghurcolt, majd az ország elhagyására kényszerített Nagy Károly bicskei csillagvizsgálójában állt.
Kezdetben a műszerek a teraszon, a szabad ég alatt álltak. Később a nagyobbik távcsövet vitorlavászon takaró óvta, a kisebbik műszer fölé gurítható bódét készítettek. A ma is használatban lévő kupola 1965-ben került a Heyde fölé. A távcsöves bemutatások iránti igény már a kezdet kezdetén igen jelentősnek bizonyult, így minden hétköznap este várták a látogatókat. Emellett népszerűek voltak az Uránia-beli előadások is, a csütörtöki és a szombati sorozatok.
Az MCSE-nek a Magyar Természettudományi Társulatba (ahogy akkor a TIT-et nevezték) történő 1949. április 9-i beolvasztása után az Uránia is a társulat kezelésébe került. Kulin György MCSE-ügyvezetőt és csillagdaigazgatót politikai nyomásra eltávolították posztjáról; csak hosszas kitérő után, 1954-ben térhetett vissza. Mindeközben az 1950-es évek elején a budapesti minta nyomán megindult az Uránia bemutató csillagvizsgálók vidéki hálózatának kiépítése.
Kulin 1975-ig, nyugdíjazásáig vezette az intézményt. Utódja 1981-ig, nyugállományba vonulásáig az Evangélikus Élet olvasói előtt is jól ismert Ponori Thewrewk Aurél csillagászattörténész lett, aki párhuzamosan a Budapesti Planetáriumot is igazgatta. A két intézmény vezetését Horváth András csillagász-űrkutató vette át, majd az Uránia és a Planetárium szervezeti szétválása után, 1992-től nyugdíjazásáig Zombori Ottó csillagász lett az obszervatórium igazgatója. 2006-ban egy rövid ideig Makovecz Benjámin irányította a csillagdát, majd Lorencz Kinga fizikus vette át ismételten mindkét ismeretterjesztő centrum működtetését.
A hatvanesztendős Uránia Csillagvizsgáló a 2007 elején befejezett teljes felújítása után újra várja a csillagos égbolt szépségei iránt érdeklődő vendégeket.
Rezsabek Nándor