evél&levél
Fogságban – mégis szabadon!
Szentháromság ünnepe után a második vasárnap nyolcan látogatást tettünk a váci börtönben. Hárman szolgálattal készültek, öten érdeklődőként vettünk részt a délelőtti istentiszteleten. Csuka Tamásné református börtönlelkész vezetésével jutottunk el a kultúrterembe, ahol Lajossal, egy bent lakó, ott szolgáló testvérrel együtt imádkoztunk az alkalomért.
A terem hamarosan megtelt az érkező, bennünket kézfogással és „Áldás, békesség” üdvözléssel köszöntő rabokkal, mintegy ötven-hatvan fővel. Isten dicsőítésével (ötven perc!) kezdődött az alkalom, az általuk folyamatosan kért dalok éneklésével. A tisztán zengő férfikórus éneke betöltötte a termet, lebontotta a bennünket körülvevő rácsokat, falakat, zárt ajtókat, és nem volt más, mint az Úr Lelkének jelenlétében átélt szabadság, öröm, békesség. Fantasztikus és egyben megható volt átélni az élő gyülekezeti közösségbe tartozást, függetlenül attól, hogy ki honnan érkezett a terembe – egyek voltunk Isten Szentlelke által.
Szeverényi János evangélikus országos missziói lelkész gitárral kísért éneke után Banka Gabriella színművész adta elő mély átéléssel Babits Mihály Jónás könyve című művét. Közben létrejött az előadó és a hallgatóság közti kapcsolat, a lélektől lélekig ható érintés feszültsége.
A missziói lelkész vezetésével két dalt énekeltek közösen az egybegyűltek, majd Szeverényi János igeszolgálata következett Mt 22,1–10 alapján. A Szentlélek vezetése által hirdetett üzenet a szív mélységéig hatolva hol könnyeket, hol mosolyt fakasztott az arcokon személyes megszólításával.
Dobó László, a budahegyvidéki evangélikus gyülekezet tagja Böjte Csaba erdélyi ferences szerzetes egy írását olvasta fel, majd az egyik bentlakó tett bizonyságot Jézus Krisztusról mint Szabadítójáról, Megváltójáról. Döbbenetes volt felismerni az élő Úr cselekvését a szívekben, tapasztalni a mindeneket átölelő, megújító Isten szeretetét. Az ő igéje „élő és ható”, elvégzi a szívcserét, a szabadítást bűneink fogságából, ahogyan erről bizonyságot tett a börtön egyik lakója, aki alig várja, hogy új életét családja körében is megélhesse.
A közös búcsúzó ének (Áldásoddal megyünk innen el…) után volt lehetőség az egyénenkénti kézfogással, áldáskívánással történő elköszönésre.
A fogvatartottakkal való találkozás után Csuka Tamásné lelkésznő irodájában további történeteket hallhattunk a börtönből hívőként szabadultak életéről. Az így megszabadult léleknek teljesen természetes, hogy az utcán talált négymillió (!) forintot nem teszi zsebre, hálát adva az Úrnak érte, hanem imádság után visszaadja jogos tulajdonosának – ez történt négy hitre jutott cigány testvérünkkel.
Este tudtuk meg, hogy a délutáni bibliaórán egy „terrorista” adta át életét Megváltójának, és nyolcan tettek tanúságot Jézus Krisztus szeretetéről.
A váci fegyházban részesei lehettünk az ébredésnek: gyilkosok, betörők, pedofilok, homoszexuálisok, drogosok térnek meg, kapnak új életet.
Istennek legyen hála ezért a délelőttért, amiért erősödhettünk hitünkben a gyülekezeti közösség hite által, akik külső fogságuk ellenére mégis Isten gyermekeinek szabadságában élnek!
Lassú Tamásné (Várpalota)